Definicija: Najstarejši način odlaganja odpadkov, kot so kosovni odpadki iz gospodinjstev, odpadna embalaža in papir iz trgovin in pisarn. Za odlagališča odpadkov se ponavadi uporabljajo opuščeni kamnolomi in gramoznice. V preteklosti so plasti odpadkov v tako zapolnjenih kamnolomih ali gramoznicah prekrili z zemljo in pozabili nanje. Na opuščenih deponijah so nato gradili stanovanja, kar je imelo pogosto uničujoče posledice. Za odlaganje odpadkov se danes uporablja visoka tehnologija in je postalo potencialni vir energije. Odlagališča odpadkov so lahko načrtovana kot bioreaktorji, ki namenoma proizvajajo metan - plin kot vir za proizvodnjo biogoriva ali kot alternativni vir energije. Tradicionalno so bila odlagališča odpadkov izpostavljena zraku in aerobnim mikrobom (tisti, ki uspevajo na zraku), z namenom, da bi predelali del odpadkov v kompost. Po drugi strani odprta odlagališča odpadkov omogočajo razmnoževanje mrčesa, v vročih dneh se širi smrad, njihova prisotnost kvari izgled pokrajine. V 60-ih letih dvajsetega stoletja so začeli upravljavci odlagališč odpadkov s plastmi gline prekrivati dnevno odložene odpadke. To je bil tudi čistejši in varnejši način odlaganja odpadkov. Plast gline je preprečevala dotok zraka in razvoj mrčesa. Razkroj odpadkov je bil tako odvisen od anaerobnih mikrobov, ki na zraku poginejo. Kljub temu je pri tem procesu nastajal plin metan (zemeljski plin), ki je predstavljal nevarnost. Danes metan izločijo tako, da na odlagališču odpadkov med plasti odpadkov vstavijo sistem preluknjanih cevi.
Vir definicije: WRIGHT
Vir - besedilo: Tezaver Gemet, https://www.eionet.europa.eu/gemet/sl/about/